![Erik Perzon på textilsorteringen Sipex anläggning i Malmö.](/images/18.66c0c1d317b4f02c4d44a36/1629469771969/erik_perzon.jpg)
Erik Perzon på textilsorteringsanläggningen i Malmö. Foto: Andreas Offesson
Världsunik textilsorteringsanläggning i Malmö
I november 2020 invigdes världens första storskaliga anläggning för automatisk textilsortering. Den trettio meter långa maskinen beskrivs som länken mellan insamlad textil och högkvalitativ återvinning. Med en sorteringskapacitet på 24 000 ton textil per år ska den få fart på svensk textilåtervinning och ge tonvis med kläder och tyger nytt liv.
Varje år deponeras eller förbränns 4,3 miljoner ton textilavfall i EU. Över 140 000 ton nya textilier sätts på den svenska marknaden, men bara knappt fem procent materialåtervinns. Det vill Siptex – Svensk innovationsplattform för textilsortering – ändra på. Bakom plattformen står flera stora svenska textil-, mode- och möbelföretag, kommuner, välgörenhetsorganisationer, forskningsinstitut och myndigheter – totalt 19 aktörer under ledning av IVL Svenska Miljöinstitutet.
– Det här är pusselbiten som har saknats för att kunna materialåtervinna textil i stor skala. Vi är glada och stolta över att vi tillsammans med våra samarbetspartners har drivit på det här steget mot en mer hållbar textilhantering. Det kommer att ge miljövinster och stärka Sveriges position som föregångsland inom innovation och cirkulär ekonomi, säger Anna Jarnehammar, vice vd på IVL.
Sorteringsanläggningen finns i Malmö och ägs och drivs av det skånska avfallsbolaget Sysav.
– Bättre nyttjande av befintliga resurser är Sysavs drivkraft. Vi är stolta över att bidra till omställningen mot en mer hållbar textil- och modeindustri. Med Siptex-anläggningen kan andra aktörer skala upp sina processer och återvinningen av textil ta fart på riktigt. Det är en hållbar investering, både för Sysav och för miljön, säger Peter Engström, vd på Sysav.
Stor potential
Potentialen att öka textilåtervinningen i Sverige är stor. Man räknar med att varje svensk i snitt slänger åtta kilo textil per år. Det blir nästan 200 ton textil om dagen som går till spillo. För nästan allt hamnar i soporna och eldas upp.
– Det är ett enormt resursslöseri. Förutom klimatpåverkan går det åt stora mängder vatten och kemikalier i textilproduktionen. Om vi kan undvika nyproduktion genom att ta vara på den textil som redan finns och hålla textilfibrerna i kretsloppet så länge som möjligt är mycket vunnet ur ett resurs- och hållbarhetsperspektiv, säger Erik Perzon, textilexpert på IVL.
Förutom att samla in mer textil till återvinning måste också sorteringen bli bättre. I dag sker det i huvudsak manuellt, och det som kan sorteras ut och säljs framförallt som second hand.
Men för att effektivt kunna sortera stora mängder textilavfall krävs automatiserade sorteringsprocesser. Och det är här som Siptex-anläggningen kommer in i bilden.
Blir ny råvara
Textilierna som kommer till anläggningen i Malmö är sådant som inte kan återanvändas. Det är textilspill från industrin, lakan och handdukar från sjukvård och hotell, trasiga plagg och annan utsorterad textil som inte kan säljas second hand.
– Det som går in i maskinen är sådant som i nuläget betraktas som rent avfall, som är till besvär och som innebär en kostnad att bli av med, säger Erik Perzon. Av dessa textilflöden kan Siptex-maskinen skapa nya kvalitetssäkrade recycling-produkter som kan bli råvara i olika återvinningsprocesser.
En ökande miljömedvetenhet i modebranschen har höjt efterfrågan på återvunnen textil men det har varit svårt för företagen att få tag i råvara av tillräckligt hög kvalitet.
– Det här har varit en flaskhals, återvinningsteknikerna finns men de flöden som krävs har saknats. För att kunna återvinna textil i större skala krävs jämn kvalitet och stora volymer – just det som den automatiska sorteringen kan leverera. Det är länken mellan insamlat textilavfall och högkvalitativ fiber-till-fiberåtervinning, säger Erik Perzon.
Tekniken i Siptex-anläggningen bygger på optiska sensorer som med hjälp av nära-infrarött ljus kan sortera textil efter färg och fibersammansättning med hög precision. På så sätt får man fram stora volymer väldefinierad råvara som matchar textilåtervinnarnas behov.
Unik anläggning
I full drift har anläggningen kapacitet att sortera 24 000 ton textil per år, vilket motsvarar ungefär 30 procent av de textilier som slängs i Sverige under samma period. Siptex är den första anläggningen i sitt slag men Erik Perzon hoppas på fler framöver. Det behövs för att ta vara på textilavfallet och göra något bra av det. Erik Perzon lyfter också fram miljöfördelarna med att det nu finns en råvaruproduktion för textilbranschen i Sverige.
– Man kan säga att den här anläggningen ersätter ett bomullsfält i Bangladesh eller en polyesterfabrik i Kina. Det är inte bara ett sätt att lösa ett avfallsproblem, utan också ett sätt att ersätta nyproduktion och det är den allra största vinsten sett ur miljöperspektiv, säger han.
Om Siptex
Siptex står för Svensk innovationsplattform för textilsortering. Det är ett Vinnova-finansierat forskningsprojekt, som leds av IVL Svenska Miljöinstitutet och genomförs tillsammans med svenska textil- och modeföretag, forskningsinstitut och myndigheter, bland andra H&M, Ikea, Kappahl, Stadium, Naturvårdsverket, Re:newcell och Myrorna. Sorteringsanläggningen i Malmö ägs och drivs av Sysav, Sydskånes avfallsaktiebolag